Hej og velkommen til "Can You Hear Me?", -
- hvor jeg har samlet alt om Tucker Crowe.
Hvis du er her, er du nok fan af Tucker.
Men hvis du bare er med på en Crowe-kigger-
- eller trykkede på linket ved en fejl, -
- så lad mig præsentere et af de største-
- og dog underkendte indierock-navne.
Selvom Tucker begyndte at skrive sange som teenager, -
- kom gennembruddet med albummet fra 1993, "Juliet".
Collegeradioerne spillede det, men ellers blev det slemt overset.
På listen over kærestesorgsalbum på rollingstone.com-
- er den nede på en 43.-plads, hvilket er én stor joke.
"Juliet" er ganske enkelt et mesterværk.
Tucker skrev sangene efter en stormfuld affære med Julie Beatty.
Hun var model i L.A.
Bruddet efter deres korte affære-
- både inspirerede ham og knuste ham psykisk.
I juni samme år, 1993,-
- gav Tucker en koncert på The Pit i Minneapolis, USA, -
-som blev hans sidste.
Han er sidst set forlade herretoilettet efter første sæt.
Tucker aflyste alle koncerter og har aldrig siden optrådt.
Dette snapshot taget i 2014-
- er angiveligt Tucker på hans fårefarm i Pennsylvania.
Billedets ægthed debatteres dog livligt.
Mr. Crowes sande opholdssted er stadig et mysterium.
Husk at klikke på mysterium-linket derovre.
Det er underligt at skrive det her til en fremmed, jeg aldrig møder.
Hvis vi mødtes, ville du så se det, alle andre ser?
Nok ligner jeg en sød, engelsk dame i en fornuftig cardigan, -
- men det er kun en facade, som snart vil slå revner.
Hvis du havde boet i Sandcliff i snart 40 år, ville du forstå det.
Jeg flygtede til London og studerede kunsthistorie.
Men jeg kom hjem, da far blev syg.
Han ledede det lokale museum, indtil han glemte sit eget navn.
Jeg har ledet det siden i en såkaldt midlertidig stilling.
- Undskyld, men er Ros ikke kommet? - Nej. Lad mig klare det. Tak.
Min søster, Ros, kan bekræfte, -
- at det er svært at finde en ligesindet partner her.
Hvad? Hun var da lækker. Stram.
Så da ham her for 15 år siden kom-
- for at forelæse om amerikansk film og den fremmedgjorte mand, -
- var det ret sejt. Jeg blev forelsket. Med det vons.
Dengang kunne vi snakke løs om film, bøger og musik.
Og han lyttede faktisk.
Nogle gange. Nu styrer hans besættelse hele mit liv.
Det står klart, at han altid har været forelsket i en anden mand.
Ikke på den måde, men stadig altopslugende og ret irriterende.
Fik du ikke artiklen i sidste uge?
Han anfører 200 midaldrende mænd, -
- der sammen dissekerer deres helts musik og vil løse hans mysterium.
Interessant teori.
Hørt tusind gange før.
- Det er Carly. - Hej! Hyggeligt at møde dig.
Er hun ikke skøn? Hun er ældre, end hun ser ud til.
Kom indenfor.
Hvordan mødte I hinanden?
Jeg kom bare gående ned ad gaden og fik øje på hende.
"Hende må jeg bare tale med!" Hun ville ikke give mig sit nummer.
Jeg snuppede hendes mobil og skrev mit, og så sendte vi sms'er.
- Kagen smager fantastisk. - Tænk, at de her kan spises.
Min kæreste er bager.
- Eks. - Min eks. Han vil ikke tro det her.
- Har I børn? - Det strider mod Duncans religion.
- Det var for sjov. - Nej, ikke rigtig.
Annie og jeg er for længst blevet enige om, at det ikke lige er os.
Undskyld. Jeg ville bare... Vi er glade for vores liv.
Hvem vil bringe børn til denne elendige verden?
- Ikke også? - Fuck dem.
Alt her i verden går i hundene, bortset fra tv.
- Tv er godt. - Folk ser det da.
Verden har ikke brug for flere børn.
Vi er med.
Ros siger, du er vild med en gammel rockmusiker. Tucker Crowey?
- Tucker Crowe. - Aldrig hørt om ham. Hvem er han?
Hvor skal jeg begynde?
- Jeg spiller lidt for dig. - Ikke alle billederne!
du vil elske alt det som du
hadede som dreng
når lørdag nat
banker på
- Var Juliet hans kæreste? - Hun hed faktisk Julie.
Nu skal jeg vise dig billeder. Kom.
Er du klar?
- Der er han. - Hvor er han smuk.
Tak.
skal ha' et romantisk skær
for skrigende farver her
jeg savner dine øjnes ruiner
- Hvad fanden er det? - Kan du huske den strandede haj?
- Nogen gemte øjet. - Hvorfor?
- Se det her. - Hvor er det spændende.
Skal udstillingen bestå af gamle billeder?
Se, hvor opstillet det er. Gad vide, hvad der skete med dem.
Det er et meget intenst øjeblik.
Begik de mon mordet før eller efter strandturen?
Det er bønderne. De er som soldater.
- De kan kun gå et felt frem. - Hvordan bliver man så kongen?
Ja, hvordan? Selv David Simon afviste inspirationen fra Dickens.
Jo, alle samfundslag beskrives detaljeret, -
- men der kommer ingen rar onkel og siger, -
- at Wallace pludselig er kommet til penge.
Det gode belønnes ikke på gaden. Der findes ikke moralsk renhed.
Til sæson to har jeg lavet en ordliste.
Nogle af jer klynkede over det komplekse ordforråd.
Her er forhåbentlig hjælp at hente.
5-0: Politiet eller panserne.
Shorty: Flot kvinde. Eller en lille flaske sprut.
Hej. Undskyld, må jeg spørge om det med græsk tragedie-paradigmet?
Jeg har kontortid om mandagen. Kan vi tage det der?
Ja, undskyld. Jeg er faktisk ikke studerende.
Jeg er ny som underviser og har taget nogle kurser-
- for at lure de professionelle kunsten af.
- Velkommen. - Tak. Gina.
- Det med den græske tragedie... - Ja, altså...
Min pointe var, at figurerne allerede er bundet til deres skæbne.
Ligesom Antigone. Eller Medea.
Skal jeg læse om Antigone for at forstå "The Wire"?
Det ville ikke skade.
"Tænkte, du vil høre det her. Demoversionen af et vist album, -
-du er meget interesseret i."
Pis.
henter dig bare sig, hvornår du lander
det regner i L.A.
og alle ter sig vildt
gid vi sku' til ørk'nen
men planer er ikke dig
Jeg fandt på mit eget fag, "krop, drama og katarsis".
- Healing gennem bevægelse. - Danseterapi.
Ikke dans. Bevægelse.
Noget helt andet. Hvad tænkte jeg dog på?
Jeg elsker dans. Jeg er stadig danser.
Nu lyder jeg lam, men nu siger jeg det bare.
Jeg tror på kunstens kraft.
Jeg tror på, at kreativitet kan ændre folks liv.
Det er sgu forfriskende. Bare du ikke er havnet det forkerte sted.
Den næste Bob Dylan kunne spille her. Ingen ville se op fra deres sudoku.
se op, se op, se op på himmelen
Hej. Undskyld, jeg kommer for sent. Der var fakultetsmøde.
- Du har lavet mad? - Jeg varmede bare resterne.
Eller forsøgte. Den pande er elendig!
- Hvorfor har du ikke tøj på? - Jeg købte en kjole på nettet...
Så gik den i gang, og jeg løb ned.
Du opfører dig underligt.
- Gør jeg? - Ja. Har du en mand deroppe?
- Gid jeg havde. - Hvad hører du? Vent, sig det ikke.
Er det optagelsen fra Radio Tokyo?
Ja. Spillede han "Twentieth Call of the Day" der?
Nej, du må ikke slukke. Jeg vil gætte det.
Jeg vil forklare det, så du ikke flipper ud.
Ti stille. Jeg vil gætte det.
Det er selvfølgelig "Twentieth Call of the Day", men hvorfra?
Jeg kan ikke placere det.
- Okay, jeg giver op. Hvad er det? - Det hedder "Juliet, Naked".
Det er der ikke noget album, der hedder.
Nogen har nok fundet demoerne fra "Juliet", -
- og så sendte de dem til dig sammen med en seddel.
Det er fra Lucas på pladeselskabet. Det er adresseret til mig.
- Men du åbnede kuverten? - Ellers ligger det jo i ugevis.
- Og så hørte du det før mig! - Undskyld.
Annie, du skal... Det... Jeg skal høre det for mig selv.
- Her stinker af bedrag. - Undskyld. Jeg ville ikke såre dig.
Lorteafspiller!
Svin!
Hvem bruger D-batterier? Hvorfor har vi aldrig batterier?!
Jeg køber flere millioner af dem! Du bruger dem, men køber aldrig nye!
Hold op med at snakke om batterier! Jeg har nogle her. I guder!
Værsgo.
samled' alle dine tanker
spilled' dem for dig
stop mig hvis du husker nogen
én er nok for mig
der er kun dig
når lørdag nat
banker på
og søndag bliver væk
Undskyld. Jeg var skidelatterlig.
Det er da lige meget, hvem der hører det først.
Jeg siger også undskyld. Jeg har dårlig samvittighed.
Jeg skulle have advaret dig om, det var så kedeligt.
Kedeligt?
Det er vel interessant, hvis man har hørt den færdige version, men...
- Hvad synes du? - Hvad jeg synes?
Jeg synes, det er et mesterværk. Kedeligt?
- Det mener du ikke! - Hvad synes du ellers er kedeligt?
"The Sopranos"? "Hamlet"? Milde moster!
Jeg vil skrive historie her.
Det er kedelige versioner af sange, du har hørt millionvis af gange.
Det her er stort for mig!
Lige nu vil jeg ikke være sammen med en, der ikke forstår det!
Jeg vil være sammen med dem, der forstår det.
Godmorgen. Hej.
Der er heftig aktivitet på forummet her til morgen.
- 157 kommentarer. Vil du have te? - Sagde du noget?
Jeg får utrolige reaktioner på min anmeldelse.
Hvis jeg ikke snart sender dem nogle lydfiler, myrder de mig.
158. Ny kommentar. Og den er lang.
Med profilnavnet Relic Master.
Vedkommende hævder, han allerede har hørt albummet.
Jeg har mine tvivl. Lad os se... "'Juliet, Naked' er bestemt nøgen.
Et nøgent forsøg på at presse flere penge ud af en død karriere."
- Dig og ham er vist på bølgelængde. - Hende.
- Nej, vi har ikke mange kvinder. - Nå, men det er det.
Okay.
- Nu er jeg med. - Hvad vil du gøre?
Vil du så blokere mig? Fordi jeg er uenig med dig.
Alle har ret til deres egen mening på sitet.
Uanset hvor unuanceret den er.
Så længe man holder en god tone, må man skrive det værste lort.
- Annie! - Hvad?
- Jeg må godt have min egen mening. - "Sløvt"? "Kraftløst"? "Slattent"?
Jeg skyder mig selv, hvis jeg skal tale mere om Tucker Crowe i dag.
De her skitser kan da ikke være bedre end de færdige sange.
Noget halvfærdigt overgår ikke det, man har pudset fuldstændigt af.
- Enig. - 18 andre er enige med mig. Se her.
"Hørt, Relic Master." Ikke?
Jeg skrev det klart og var ikke selvfed.
Pis! Borgmesteren er her.
Det var ikke det, vi aftalte.
Vi fortæller om den sommer gennem almindelige folks liv.
Se det her foto.
Tror du, folk vil betale for at se andres feriefotos?
Lad hende tale ud! Det er gennemtænkt.
Det er fint. Lad mig forklare det bedre.
- Det vil vække opsigt. - Et hajøje?
Din far var vild med det. Han vidste, hvad folk i Sandcliff vil se.
- Og Annie hjalp ham med alt. - Slap nu af. Jeg klarer det her.
Hvis det ikke var for hende, var stedet lukket.
Det her var ikke planen. Sommeren 64. Hedebølgen.
Rockkoncerter. Branden i bankocentret.
Jeg har plakaten fra Rolling Stones' koncert i ABC med autografer på.
Det er den slags, jeg taler om. Okay, kun Bill Wymans.
Bingo. Jeg kunne ikke have skrevet det bedre selv.
Alt det bedste, Tucker Crowe.
PS. Folk på det site virker ret sære.
Så lad venligst være med at give min mailadresse videre. Tak.
Annie.
- Ja. Forstået. - Godt.
Godt.
Er det virkelig dig?
- Hvad med hotdogs? - Det kan vi begge to godt lide.
- Lizzie kan måske ikke lide hotdogs. - Hvem er det nu, hun er?
- Hun er jo din søster. - Ja, men hvorfor?
- Fordi I har den samme far. - Er du også hendes far?
Ligesom du er Coopers og Jesses far?
- Hvem er moren så denne gang? - Natalie.
Skolesundhedsplejersken? Hun er sød!
Nej, Natalie fra London.
Lizzie er vokset op i London, og nu skal hun på college herovre.
- Hvorfor kan hun ikke lide hotdogs? - Nogle folk er imod at spise kød.
Ja. Det er virkelig mig.
Men hvordan kan jeg bevise det? Måske sådan her...
Jeg så ikke Guds ansigt i en toiletkumme.
Jeg har ikke lavet R'n'B med Lauryn Hill.
Jeg har ikke låst 200 timers optagelser inde i et skur.
Min guitar er faktisk ikke blevet luftet i årevis.
Jeg bor i garagen bag ved det hus, hvor min søn bor med min eks.
Vil du give din mor den her?
- Hvad er det? - En check. For noget arbejde.
- Men du laver jo ikke noget. - Jeg havde et job for længe siden.
Jeg skal ikke købe noget. Bare tag den. Tak.
Jacksons mor har givet mig gratis logi her i et par år.
Så jeg skylder hende en del.
Forståeligt nok irriterer jeg hende.
- Godaften. - Godaften. Hyg jer.
Hvis jeg ikke var mig, ville jeg få mig selv til at lyde federe.
Så... ja, det er mig.
Fortæl om dig selv. Hvad er din historie?
Tak for din mail, men jeg har fået nok skide Tucker Crowe til 20 liv.
Pis. Hul i det.
Kære Tucker. Når nu vi udstiller vores mindst tiltrækkende sider, -
- skriver jeg fra mit kontor under opsyn af et syltet hajøje.
Det er hovedattraktionen i min udstilling om sommeren 64.
En begivenhedsløs sommer, bortset fra at den omtalte haj strandede.
Men så kunne jeg da ansætte min uansættelige søster.
- Er der allerede en ny? Gift, ikke? - Ja.
- Hun ville høre, hvordan det gik. - Og du så amoriner i luften?
Vi endte med at snave nede på pubben. Hun var vild med det.
- Men på hjemturen blev hun ret sær. - Nok på grund af sin mand.
Hendes Facebook er fuld af den smilende, lille familie.
Intet skriger skabslesbisk som mand og to børn.
- Det ved jeg nu ikke rigtig. - Jeg ville skrive en mail.
Men så tænkte jeg, at et håndskrevet brev er mere personligt.
- Jeg kan lægge det i postkassen. - Er det dit alvor? Lad være med det.
- Måske skal jeg fiske det op. - Har du gjort det?
Du er sgu da en klovn. Øjeblik! Hvorfor roder du dig ud i den slags?
Kom ind!
- Er du klar til at se det igennem? - Ja.
Du er skuffet over dit liv.
Men du har en fortid at leve op til.
- Skal det være orange her? - Helt op til dig. Hvad synes du?
Et kreativt fodspor, der beviser, du var til.
Men hvis du vil se nogle gamle hajdele, så bare sig til.
Kærlig hilsen... Bedste hilsener.
Alt... det bedste, Annie.
- Tucker. - Lizzie. Hej.
- Har du haft en god rejse? - Planmæssig.
- Det er Jackson. - Hej, Lizzie. Jeg er din bror.
- Halvbror, faktisk. - Du har forandret dig.
Siden jeg var ni... Ja.
Skal jeg ikke tage dine tasker?
Nå, du vil ...? Okay. Her, makker.
Bare sæt dig ind foran. Vil du have kaffe?
- Nej tak. - Jeg trænger heller ikke til noget.
- Lizzie? - Ja.
- Kommer du til jul? - Bare vær glad for, hun er her nu.
- Jesse og Cooper kommer til jul. - Det ved vi ikke. Måske.
Jeg ved det ikke. Hvem er Jesse og Cooper?
- Mine brødre. De er tvillinger. - Havde Cat børn fra tidligere?
Nej. Det er mine børn.
- Med Carrie? - Ja, undskyld.
De er tolv år. Jeg troede godt, du vidste det.
- To fra eller til... - Ja, ikke?
Forældretingen... Jeg kunne godt bruge en brugsvejledning.
Ja, med tip som "fortæl altid dit barn, hvis det har søskende".
Det lyder så indlysende, når du siger det.
- Jeg har forresten fundet Grace. - Hvem er Grace?
Hvorfor gjorde du det?
- Hej, mor. - Hej.
- Hej. Velkommen. - Hyggeligt endelig at møde dig.
- Hvor er du smuk. - Tak.
Min fortid er begyndt at indhente mig.
Jeg skal være bedstefar.
Flovt nok var min første tanke: "Fuck! Så gammel er jeg da ikke."
Men så regnede jeg efter, og den er god nok.
Jeg mistede nogle år til stoffer og alkohol.
Og 14 år til Law og Order. Det er en god serie.
Nu ser jeg på min smukke datter og indser, at to årtier gik tabt.
- Hvem er faren? - Det er Zak fra mit kollegie.
Han er musiker... og stor fan.
- Kan han forsørge dig og barnet? - Du mener, nu han er musiker?
- Den her musiker er god nok. - Det var da en lettelse.
- Er I to så gift? - Vi har været det.
- Men ikke officielt. - Jo. Det var helt officielt.
Måske. Det husker jeg ikke. Men vi er ikke sammen mere.
Men I driver farmen sammen?
- Er det her ikke en fårefarm? - Nej. Jeg dyrker lidt tomater.
- Hvor har du hørt det? - På fansiden.
Der står også, du har gemt dig i studiet og planlægger dit comeback.
Med studie mener du så garagen, hvor han sover, spiser og ser tv.
- Og passer Jackson. - Du må skrive og få det rettet.
Så kan dine børn finde korrekte oplysninger om dig.
Jeg tager til London i næste uge og føder der.
- Skal du have en baby? - Ja. Du bliver onkel.
Sejt, ikke?
Apropos dine forsvundne årtier, -
- har jeg vist spildt de 15 sidste år.
Der er mange gode koncerter. Jupiter Moon spiller 3. september.
Det må jeg skrive i kalenderen. Så jeg undgår dem.
Jeg ved ikke, hvad jeg skal gøre ved det.
Men jeg bør nok ikke tage imod råd fra dig.
Er bedstefædre normalt også fædre?
Man kan jo ikke blive bedstefar, hvis man ikke først er far.
Det er umuligt.
Ingen af de andre i skolen har fædre, der også er bedstefædre.
Det betyder jo ikke, jeg er gammel. Jeg lever længe endnu.
Du får børn og ekskoner, lang tid før jeg stiller træskoene.
Hovedet tilbage. Nu skyller jeg.
Hvad gør man, hvis man har spildt 15 år?
For det første skal tallet sænkes. Træk den tid fra, -
- hvor du læste gode bøger, havde gode samtaler og sov.
Så kan tallet måske komme ned på ti.
Alt under et årti kan trækkes fra i skat.
Det var en joke. Jeg har det skidt med alt det, jeg gik glip af.
Men jeg indrømmer det kun over for mig selv om natten.
Så jeg sover ikke godt. Jeg håber, det hjælper. Undskyld.
Måske skal jeg kende din situation i detaljer.
- Vil du virkelig ...? - Annie!
Vil du virkelig høre detaljerne?
- Har du styr på salaten? - Ja.
- Kun ét stænk olivenolie. - Min kæreste og jeg har ikke børn.
Et bevidst valg, vi var så selvglade at træffe-
-for at undgå forældrefælden.
Men også af andre grunde. Min far døde, da Ros kun var 12.
Vi havde allerede mistet vores mor og var kun os to.
Så da jeg flyttede sammen med min kæreste, havde jeg været mor.
Troede jeg.
Og med irriterende forudsigelighed længes jeg nu efter at få børn.
For at få betingelsesløs kærlighed.
I stedet for svag, betinget hengivenhed.
- Kom nu! Ingen trøffelolie på min. - Jeg kommer.
Ét stænk olivenolie.
Jeg drømmer om at sidde om natten med min teenagedatter-
- og bearbejde hendes skrækkelige seksuelle debut.
Lyder det skørt?
Sidste år forsøgte jeg at bringe børn på banen igen, -
-men han lukkede straks emnet.
Tænk, hvis jeg bare sprængte mit liv i luften og fik et barn selv.
Men så går det op for mig, at det kan jeg sgu da ikke.
- Bridget fik barn alene. - Præcis. Hun er døddeprimerende.
Jeg er ked af, at du længes efter børn. Hvad kan jeg sige?
Det her er nok en ringe trøst. Men jeg har fået mange børn.
Og de fleste minder mig bare om min totale fiasko som far.
Nogle gange består mit liv af igen og igen-
- at se ansvaret lige i øjnene... og så løbe den anden vej.
Hvis du skulle få lyst til at kontakte hende.
Hvor ved du det om Grace fra?
Du kom til at fortælle mor det, da I var kærester eller ekser.
Jeg er klar over, at det er et utilgiveligt kapitel af mit liv.
Men jeg håber, jeg ikke bliver dømt kun ud fra det.
- Jeg kører nu. - Jeg prøver at gøre det bedre nu.
Det burde ikke være så svært.
Pas nu godt på dig selv, og gør, som lægen siger.
Spis dine vitaminer og alt det der. Giv mig en krammer.
- Lizzie... - Ja?
Tak, fordi du kom. Jeg ville ønske, det havde været sjovere.
Det var okay.
- Farvel, Tucker. - Farvel.
Er det skørt at være misundelig over dine egoisme?
Når jeg er på nippet til noget uansvarligt, -
-bliver jeg bange og lader være.
Jeg forventede at blive belønnet for at være så fornuftig.
- Duncan? Må jeg tale med dig? - Hvad har jeg gjort?
Ikke noget. Jeg har bare læst din blog.
Der er vist en, der fedter.
- Du er da tosset med Tucker Crowe. - Skyldig.
Tv har altid været min elskerinde, men Tucker er...
- Din kone? - Det er en dårlig metafor.
Jeg ledte hele aftenen efter et link til "Juliet, Naked".
Hun er en flygtig kvinde.
Gud, det er min bus. Undskyld.
Gina!
- "We're in Trouble". - Hvad?
Det hedder sangen.
Det er sært at sige alt det her til en fremmed, eller hvad du nu er.
Jeg har skrevet ting til dig, jeg aldrig har sagt til nogen.
Det er ikke et godt tegn, er det?
Jeg har ikke fortalt min kæreste om vores mails. Jeg føler mig utro.
Slet min seneste mail. Hvor kom det lige fra?
"Utro". Drama for alle pengene. Ignorer den.
Beklager, for sent. Jeg åbnede den og læste den.
Og var vild med den.
Og når du siger "har mødt", mener du vel mere end det?
Ja, lidt mere.
Du har været i seng med hende.
- Hvem er det, du boller? - Du vil ikke...
Personligt ville jeg ikke udtrykke det i nutid.
"Hvem har du bollet?" er mere fair.
Eller endnu bedre: "Hvem var det, du den ene gang ..."
Duncan, hold kæft og sig det!
Gina er undervisningsassistent, en kollega fra arbejdet.
Selvfølgelig. Og det skete bare?
Ikke rigtig. Vi faldt bare ligesom i hak.
- Hun hørte "Juliet, Naked"... - Stop. Hvorfor fortæller du det?
Du spurgte. Jeg synes, det er bedst at være ærlig.
Så har jeg det bedre med det.
Du ville have det ligesådan, hvis du var i mine sko.
Jeg ville aldrig være ærlig for selv at få det bedre!
- Hvordan ville jeg så opdage det? - Jeg ville aldrig være utro.
Lam bhuna og kylling korma.
- Lammet er til mig. - Velbekomme.
Jeg har virkelig dummet mig, ikke?
Ja, det tænkte jeg også.
Må jeg spørge, om du tror, jeg kan komme ind i varmen igen?
For lige nu er det vist det, jeg hælder mest til.
Rolig nu. Vi behøver ikke have så travlt.
Jeg skal nok passe på med dem.
For fanden da. Nu føles det bare så virkeligt.
Det er virkeligt, Duncan.
Ja. Der er så mange minder i det her værelse.
Det hele virker så forhastet.
Og så regner det. Det må ikke blive vådt.
- Du har Simons bil. - Ja, men jeg skal gå hen til bilen.
Pap og vand, du ved.
- Jeg har ikke de rigtige kasser. - Få det klaret snart, ikke?
Den driller. Jeg har den, jeg har den.
- Mine negle kan ikke... - Bare behold den.
Lad da bare være med at kramme tilbage.
Tiden er da kommet. Til endelig at komme væk herfra.
- Hvad? Hvorfor ikke? - Ikke noget.
Jeg har museet og huset. Du er her. Jeg kan ikke...
Jeg er ikke nogen undskyldning. Jeg kan passe på mig selv.
- Vil du danse? - Jeg er lesbisk.
Det siger damer bare for at slippe.
Jeg var lesbisk, selv før du kom.
- Hvad med dig? Kan du lide mænd? - Nogle mænd.
- Det er noteret. Jeg smutter. - Hvor var du grov!
Forestil dig de bevægelser i sengen. Han er smidig.
- Du trænger til et godt knald. - Nå, det mener du?
Nå, der har vi forklaringen. Du har allerede en i kikkerten.
- Hvem er det? - Der er ikke nogen. Det er bare...
- Jeg har mødt en på internettet. - Hvor er det fedt! På nettet!
Er du trådt ind i vores tidsalder? Hvilket site? Et for de kloge?
- liderligelæseheste.com? - Duncans site.
Endnu en Tucker Crowe-taber! Du er sgu da sindssyg.
Det er endnu mere langt ude. Det er Tucker Crowe selv.
- Nej. - Jo.
- Duncans idol Tucker Crowe? - Ja. Han læste min anmeldelse.
Det er det der syndrom, hvor folk forelsker sig i kidnapperen.
Vi er bare pennevenner. Var.
Hvad skal man kalde det? Vi mailer bare til hinanden.
Kærester? Så er han tilbage.
- Dans nu med ham, Annie. - Jeg hedder Barnesy.
- Hej, Barnesy. Jeg hedder Annie. - Kom, Annie. Jeg lærer dig at danse.
- Du trænger til at bevæge dig lidt. - Kom nu.
- Noget i den stil. - Det mener du ikke? Gu vil jeg ej.
Godt nyt. Jeg kommer til London.
Barnet kom fem uger for tidligt, så nu er jeg bedstefar.
Og i forhold til vores ustabile relation må jeg hellere være der.
Demoerne gav nok til, at Jackson også kan komme med.
Så vi er i London i morgen.
Hvilket leder mig til spørgsmålet:
Skal vi bare skrive? Eller vil du mødes til en drink?
Sikke et sammentræf!
Jeg skal faktisk til London for at møde en ven.
Timingen er faktisk heldig. Faktisk.
Skal vi mødes på Tate Modern klokken fem?
Her er mit nummer. Ring, sms, når du vil.
Og tillykke, bedstefar.
- Er du okay? - Ja. Er du?
Pas godt på, for de kører i den forkerte side af vejen.
Har du slet ikke jetlag? Du har det godt? Fint.
Hvad kan jeg hjælpe med?
Far!
- Hallo? - Hej. Det er Tucker.
- Har du en vildt god undskyldning? - Ja, den er ret god.
Jeg fik et hjerteanfald. Et lille et, men...
- Det var også rigeligt. - Mener du det?
Er du okay? Hvad kan jeg gøre?
Kan jeg lokke dig til University College Hospital, kardiologisk?
Selvfølgelig.
- Undskyld. Skal jeg komme med noget? - Måske noget læsestof?
- Er Jackson okay og sammen med dig? - Han har det fint, tak.
Hej.
Hej. Du må være Annie.
- Kom ind. Jeg ville rejse mig... - Nej, du godeste da.
Hej.
Undskyld, jeg bliver helt mundlam. Det er meget lettere på skrift.
Vi kunne jo tage mobilerne frem og skrive til hinanden, -
-men netforbindelsen her er elendig.
- Jeg har... - Jeg skulle ikke have sagt det.
- Det er ikke noget særligt. - Tak.
Det er om en transatlantisk brevveksling mellem venner.
Jeg så vist filmen.
- Der er intet pres om at læse den. - Pres er et valg, ikke?
- Tak. - Hvordan har du det?
- Jeg fik angioplastik. - Hvad er det?
De kommer balloner ind i en og puster dem op.
- Balloner? Det lyder da skørt. - Jackson, det er Annie.
- Hej, Annie. - Hyggeligt at møde dig.
- Jeg skal lige skifte dit kateter. - Hvor skal det hen?
- Skal vi gå ud og købe lidt lækkert? - Det ville være dejligt.
Vi kommer igen.
Hvordan gik turen herover? Så du noget?
Dora. Giver flyveture med turbulens folk hjerteanfald?
Ja, sådan en tur kan nok godt være med til det.
Din far blev nok bare nervøs.
Så ville folk jo tit få hjerteanfald, når de fløj.
Du siger noget.
- Vil du have en bid? - Ja tak.
Han ligger på neonatal? Hvor meget vejer han?
- I går aftes var det 2,2 pund. - Kilo, Zak. Ellers var han død.
- Det lød bedre. Hvordan har du det? - Fint. Hvordan har du det?
- Jeg er okay. - Hej, lille mand!
Du skal møde min datter, Lizzie. Lizzie, det er Annie. Og det er Zak.
- Dagens mand i skysovs, faren. - Tillykke med drengen. Er han okay?
Ja, Dexter har det fint. Han vejer 2,2 kilo.
Annie er min engelske ven. Vi skulle mødes i går, men det gik så ikke.
- Vi kender slet ikke hinanden. - Det gør vi da.
- Vi mødtes på nettet. - Nej, ikke på sådan et site.
Det var et musikforum.
Jeg smutter. Hyggeligt at møde jer. Jeg håber, jeres søn trives.
Jeg vil tale med dig... Cooper! Jesse! Hvad laver I her?
Det er mine sønner. Kom og giv far en krammer.
Hvor er I blevet store! Tjek dem lige. Hvor ser I godt ud!
Ved I hvad? Det er jeres søster, Lizzie.
Det er Cooper og Jesse. Ja ja, halvsøster.
Cooper er den høje. Det er Jesse også.
Hvordan fandt I herhen?
- Hvordan fandt I herhen? - Vi fløj.
- Jeg ringede til Carrie. - Nej.
Vi troede, du skulle dø og ville se dine børn, som vi aldrig har mødt.
Selv hvis jeg skulle dø... To sekunder. Du må ikke gå.
- Hvad sker der? - Hej, Carrie. Jeg klarer den.
Smart at dejse om på hospitalet.
- Fløj vi så langt, og du er rask? - Beklager.
- 10.000 dollar... - Hvad skal det sige?
De skulle ikke med monkeyclass for at se deres far dø.
- Vi har det fint, tak. - Jeg kunne ikke få et ord indført.
Går det godt? Hvordan går det med ham stedfaren?
- Hvordan har Doug det? - Han træner til triatlon.
- Undskyld, du er jo imod motion. - Ikke imod.
Der er han jo. Tucker. Det var ikke en god start på turen.
- Hej, skat. - Hej, mor.
Her er beklumret, hva'? Kommer de snart og vasker dig?
Natalie, det er min veninde, Annie. Det er min eks, Natalie. Og Mark.
Natalie og Carrie, I har mødt hinanden, ikke? Fuck, gud ja!
- Jeg ringede også til Grace. - Hvad er der med dig?
- Hvem er Grace? - Hun er din datter.
Det har varet længe nok.
- At du lader, som om vi ikke findes. - Jeg rejste herover for at se dig!
- Gjorde du nu også det? - Det kan jeg bevidne.
- Det var helt tilfældigt. - Alligevel.
Jeg fløj over 5.500 km for at se dig!
- Pindehuggeri. - Nej, jeg forklarer...
Far!
Martyren finder tid til at se sit første barnebarn.
Jeg er ingen martyr, men jeg fløj meget langt for at se dig og barnet.
- Men vi står om din hospitalsseng. - Planlagde jeg et hjerteanfald?
- Måske. Ubevidst. - Jeg har haft tre. Ikke planlagte.
Han gjorde ikke et nummer ud af det.
- Jeg har ikke inviteret jer. - Det er lige det, jeg mener!
- Vær nu ikke så sart. - Vi er til besvær. Du hader os.
Jeg hader jer ikke. Men jeg er under belejring her.
Hvis du elskede os, ville du have, vi kendte vores søskende.
- Skulle jeg holde skovtur for jer? - Holde kontakt som en normal far.
- Det er jo ikke en normal situation. - Far.
- Far! - Jackson, hold nu op!
- Undskyld. - Lægen sagde, du skulle hvile dig.
- Zak, spil lige den der sang. - Min sang?
- Han vil bare skifte emne. - Jackson ville så gerne høre den.
- Vil du ikke nok? - Du bliver bare til grin.
Jeg smutter lige ud.
Er du okay? Der er ret sindssygt derinde, ikke?
Hvis mor er det, du er?
Jeg er ikke nogens mor.
- Det var hyggeligt at møde dig. - I lige måde.
- Farvel, Annie. - Farvel.
- Hej. - Tak, fordi du tog den.
- Jeg skylder dig en undskyldning. - Det var dumt af mig at komme.
- Hvad tænkte jeg på? - Det var pænt af dig at komme.
Et stort problem, når man nosser i den første halvdel af livet, er, -
-at man ikke kan trykke på genstart.
Jeg kan ikke starte fra nul.
Kan vi ikke prøve en gang til i morgen?
Er dine ekser der stadig? De var så søde.
- Alle er gået. - Hov hov.
Alle andre end Jackson. Siger Jackson. Han vil tale med dig.
Jeg har lært, hvad et kateter er.
Hvis jeg skal være ærlig, -
- så håbede jeg, at du ville invitere Jackson og mig til Sandcliff.
Sandcliff? Hvorfor dog?
Vi tjekkede det på nettet. Det er nok et godt sted at komme til kræfter.
- Jeg vil gøre det godt igen. - Ved at invitere dig selv på besøg?
- Hvad med din familie? - Drengene flyver hjem igen.
Og Lizzie har brug for at hvile sig.
Jeg ved ikke, om jeg kan pleje dig eller give dig angioplastik...
- Nu går du lidt for hurtigt frem. - Undskyld. Det lød måske upassende.
Du ved, hvad jeg mener. Vil det være sjovt for Jackson?
- Det er ikke et sjovt sted. - Har du stadig hajøjet?
- Ja. - Det går en sjov eftermiddag med.
- Har du et hajøje? - Lyder det spændende?
Jeg elsker hajer! Se min rygsæk.
Waterloo Station. Londons mest berømte sted.
Altså hvis man er fan af The Kinks.
Er vi der snart? Jeg skal tisse rigtig meget.
Kom, Jackson. Nu er vi her.
- Værsgo, min ven. - Vil du ikke blive?
- Jo da. - Vil du lukke døren?
- Alt i orden? - Ja, alt er fint herinde.
Husk at vaske hænder. Vis hende, du har styr på det.
Her er dejligt.
Sikke et flot sted.
Tucker, er du ...?
Tucker! Du er ikke nedenunder, vel?
Jeg skal forklare det. Åh gud. Jeg kan godt forklare det.
"Maxwells 89"? "Bar Astro, Düsseldorf"?
- Gav jeg koncert i Düsseldorf? - Det er ikke det, det ligner.
Det er mig nede i gymnasiets skakklub.
Er det? Jeg kan forklare det. Det ser jo sygt ud.
Kan du huske anmeldelsen? Ham, der var vildt begejstret?
- Du kaldte ham en sørgelig blogger. - Duncan et-eller-andet?
Hvis han vidste, at du kendte hans navn...
- Den fyr er... fyren. - Så det var dine 15 år med...
Ja, ja, ja! Nemlig! Og det her er hans værelse.
Helligdom. Tempel. Hvor han levede og tilbad dig.
- Mig og ham. - Jeg har kun hørt om dig gennem ham.
Så den allerbedste hævn over din eks er da...
at få mig med hjem, vise mig frem i Sandcliff som et andet trofæ.
Jeg føler mig lidt billig her.
Det er en interessant teori.
- Men det var din idé at komme her. - Det er rigtigt.
Jeg har det ikke sådan med dig. Jeg har været her to gange på fem år.
Jeg vil ikke fange dig eller...
skære dit hoved af eller noget.
- Læg en besked. - Duncan, det er mig. Ring til mig.
Det er meget vigtigt. Ring tilbage.
- Pis. Pis også. - Hvad er der?
Jeg tror...
Ja, hun så mig. Jeg må hellere gå derned.
Ellers bliver hun helt knust. Jeg er straks tilbage.
Annie!
- Hej! - Har du fået alle mine beskeder?
- Går det godt? - Ja.
- Du ser godt ud. - Der er noget, jeg må fortælle dig.
Jeg er begyndt at træne. Jeg starter med jogging.
Kan du huske den anmeldelse, jeg skrev?
Ja. Jeg overreagerede.
- Et par dage senere... - Du tog i øvrigt ikke helt fejl.
Tonen var lidt for negativ, men "20th Call of the Day" er da rørstrømsk.
- Pyt. Der skete det sindssyge... - Hvem er det? Er du her med en mand?
- Det var det, jeg ville fortælle. - Det er fint. Hej. Skønt strandvejr.
- Pis! - Alt i orden?
Er du en af Annies venner?
Og bygger sandslotte med din søn. Det måtte jo ske.
- Vi ville løbe ind i... - Gina er her.
- Det er Duncan. - Duncan Thompson.
Tucker Crowe.
Det var det, jeg forsøgte at fortælle dig.
Så er jeg Stevie Wonder. Hvem vil du gerne være?
Eartha Kitt? Så kan alle være nogen. Skide modent!
- Gina venter, så jeg må nok... - Jeg forsøgte at forklare det.
Gina!
- Hold nu kæft! - Jeg prøvede at...
Hun gør sig selv til grin. Han er gammel nok til at være hendes far.
Det må hun sgu selv om. Men at håne mig ved at blande Tucker ind i det?
- Det er pinligt. - Hun vil da bare provokere dig.
Jeg ved, han ingen søn har.
Der gik rygter om en datter med en svensk prinsesse.
- Ikke et eneste netrygte om en søn. - Lignede han Tucker Crowe?
Nej da.
Ikke helt.
Pis.
Jeg går i bad. Pis!
"svulster på størrelse med æbler eller pestbylder.
Således rasede pesten i Avignon i seks-otte uger, og de syges ånde ..."
- Det er vist ikke så godt. - Kom nu.
Er du sikker? Kan du godt lide det?
"Først mod pestens afslutning turde man skære i de hårde bylder.
Da betændelsen flød ud ..." Det er nok nu.
- Hvad er bylder? - En slags bumser.
Find den hvide pose med skallerne i, så maler vi på dem.
Lyder det ikke godt?
Det beklager jeg. Jeg har ikke noget i huset, der er sjovt for børn.
Du er så god sammen med ham. Kunne du ikke få et barn selv?
- Hvor skulle jeg begynde? - Det ved du da forhåbentlig godt.
Hvad siger sikker sex-eksperten?
Du skal nok ikke tage mig med på råd.
Hvad er der med hende Grace?
- Hvad mener du? - Kun hendes navn ramte dig.
Det rammer mig ikke. Jeg har ikke engang mødt hende.
- Hvordan er det muligt? - Der står en...
- Nu undviger du spørgsmålet. - Nej, der står en uden for vinduet.
- Vil du gerne ind? - Ja tak.
- Hej igen. - Hej.
Det er muligt, at jeg skylder dig en undskyldning.
Hvornår ved du det med sikkerhed?
Det er gået op for mig, at du ikke har nogen grund til at hævde, -
- at du er... ham, hvis du ikke er... ham.
- Det var da en begyndelse. - Men jeg er bare ikke helt sikker.
- Jeg har et pas. - Det vil være super.
USA.
Helt ærligt?
- Ja, det ser ud til at være i orden. - Gudskelov.
Der lød jeg lidt som en toldbetjent.
Vil du ikke spise med os?
- Du kan hænge ud med os. - Ja. Det vil jeg gerne.
Jeg udvikler et kursus om amerikanske indiefilm og Nathanael West.
Jeg elsker "Græshoppens dag" og "Fru Hjertesorg".
- Hvad får dig til England? - Min søster har fået en baby.
Tillykke, onkel. Har du flere søstre og brødre?
- Hvad? - Helt i orden. Bare svar.
Tre. Eller er det fire?
De bor ikke sammen med mig. De har forskellige mødre.
Og ingen af dem er fra den svenske kongefamilie.
Jeg var også skeptisk over for lige den teori.
- Det går godt med udstillingen. - Er du nervøs?
Annie har nok sagt det, men jeg er stor fan.
Vi har fernisering på tirsdag. Alle er inviteret.
Det er ikke en overdrivelse at sige, at jeg er verdens største ekspert.
Verdens største ekspert! Jeg har læst din blog...
- Fortæl, hvor jeg har taget fejl. - Hvor skal jeg begynde?
Det forstår jeg godt, du siger, men jeg ved rigtig meget om dig.
Lad mig give dig et eksempel.
Jeg ved, at omkvædet af "Lies You Breathe"-
- er en telefonsvarerbesked til Julie fra hendes eks, Michael Posey.
- Jeg kan ikke huske teksten. - Det var i jeres honeymoon-fase.
feberhede kys og frække ord
- Han er bare fan. Han er harmløs. - Men altså, Michael Posey ...?
- Gør det stadig ondt? - Hvad?
Bruddet med Julie Beatty.
- Det er for personligt. - Det er længe siden.
Er det? Okay, undskyld. Jeg ved, du var fuldkommen knust.
Men ud af den død fødtes et uforligneligt mesterværk.
- I guder! - Et ord, jeg sjældent bruger.
Jeg prøvede at være sød, men du fatter ikke en skid.
- Man må godt være uenige. - Er jeg fan? Gu er jeg så!
Er jeg for fanatisk i min søgen efter sandheden...
Sandheden! Hvis du ikke kan se, at "Juliet" er en lorteplade...
Det må du ikke sige!
- Du har intet forhold til sandheden. - Andre ser dig også som et geni.
Måske var min anmeldelse af demoerne ikke lige i øjet.
Men det oprindelige album! Fatter du ikke, hvor dybt det rører os?
Hvor meget det har betydet for mig hele livet?
Stop! Det er ikke det værd.
Det er det for mig.
Jeg går. Det her var vist en fejl.
Én sidste ting.
Jeg synes, at folk som dig med ægte talent ikke sætter pris på det.
For I er bare født med det.
Og man sætter aldrig pris på ting, man...
kommer nemt til.
Jeg sætter mere pris på det album end noget andet musik.
Ikke fordi det er perfekt, men for det, det betyder for mig.
Jeg skider på, hvad det betyder for dig.
Kunst er ikke kunstnerens. Ligesom vand ikke er vvs'erens.
Men tak. Jeg har virkelig, virkelig nydt det album.
Jeg fuldførte ikke engang min sidste koncert.
Jeg spillede på en klub, der hed The Pit, -
- og gik på toilettet imellem sættene.
Og så kommer min eks ind ad døren. Julie.
Hun står der med et barn.
Og jeg blev helt rundt på gulvet.
Selvom Gud og hvermand havde ringet til mig og sagt, at hun var gravid.
Selvom hendes bror havde bandet mig langt væk.
Hun holdt den lille pige frem og sagde: "Vil du ikke engang se hende?"
- Grace? - Ja. Grace.
Og jeg så på hende.
Og så sagde Julie noget, jeg ikke kunne høre.
Noget med, at hun havde glemt pusletasken.
Jeg troede, hun efterlod barnet hos mig.
Og jeg gik i panik. Jeg ville følge efter hende.
Men jeg kunne ikke gå ind i klubben med en baby på armen.
Der stod jo en masse folk.
Så jeg lagde Grace ned.
Og så gik jeg ud.
Ude på parkeringspladsen kunne jeg høre dem kalde på mig.
Men jeg gik ikke ind igen.
Og så kunne jeg ikke længere spille de sange.
Jeg kunne ikke spille de åndsforladte, klynkende sange om, -
- at Julie knuste mit hjerte. Det var jo til grin.
Pludselig var der gået to årtier, og en læge rakte mig... Jackson.
Jeg holder ham, og jeg kigger ned på ham.
Og jeg ved, at den her dreng er min sidste chance.
Det er et stort pres at lægge på en lille fyr.
- Alle de andre hader mig. - De hader dig ikke.
De er vrede på dig. Det er noget andet.
Ved du, hvad jeg ville give for at have et par vrede unger?
- Er det Grace? - Ja.
- Det er Tucker Crowe. - Okay. Og du ringer angående ...?
Jeg tror, at Lizzie fik opsporet dig.
- Hvem? - Min anden datter, Lizzie.
Jeg er på arbejde. Hvorfor ringer du?
Undskyld. Har en Lizzie ikke ringet til dig?
Jo.
Undskyld, jeg bare ringer ud af det blå.
Som jeg sagde til hende, har jeg allerede en far.
Ja ja, det forstår jeg godt.
Men når du siger det, mener du så biologisk eller...
Hvad er det for et skel?
Nå, okay.
Held og lykke med dit projekt, men det skal ikke involvere mig.
Ja. Jeg er helt med. Forstået.
Tak.
SOMMEREN 64
- Udstillingen var borgmesterens idé. - Og jeg donerede Stones-plakaten.
Kun Bill Wyman gav sin autograf. Mick og Keith skred lige forbi mig.
- Skide musikere. - De var nok helt stenede.
Tucker er en skide musiker.
Et stort navn.
- Har jeg hørt om dig? - Det er Tucker Crowe.
- Ham har du hørt om? - Aldrig. Men sikke en ære.
- Hvad vil du have at drikke? - Bare et glas vand.
Jeg serverer ikke vand for en berømt rockstjerne. Rød eller hvid?
- Jeg er alkoholiker. - Som det sig hør og bør. En øl?
Du tørster efter en kold øl. Jeg henter en.
Jeg henter noget vand.
- Undskyld. - Det her er helt utroligt.
- Må jeg låne dig et øjeblik? - Klarer du dig?
Edna, du skal møde Annie. Annie, du skal møde Edna.
- Du godeste! Er det dig? - Ja, det er mig.
Jeg elsker det billede. Hvor er det vildt.
Det er min søster, Kathleen. Hun er desværre gået bort.
De to gutter mødte vi tidligere på sommeren.
Det var George. Han gik hurtigt frem. Han ville bare have sjov i gaden.
Gid jeg var gået med på den. Jeg holdt stand.
"Det kan aldrig gå galt, hvis du ikke gør noget."
"Det er de ting, man gør, som giver en ballade."
Og nu er jeg 84 og hele livet igennem har jeg aldrig lavet ballade.
For fanden da.
- Nå, pyt. Det er en skøn udstilling. - Tak.
Tucker, jeg... Nej, det er for dumt.
Hvad?
Jeg tænkte bare på, om du kunne være... interesseret...
- Hvad mener du? - Altså i mig.
I dig?
Altså, du ved...
Seksuelt.
- Her? Lige nu? - Nej nej, jeg mente...
- I fremtiden. Senere. - Helt sikkert. Meget interesseret.
- Jeg ville bare lige høre dig. - Normalt ville jeg straks slå til.
Men jeg blev slået ud af det med hjertet.
Ikke for at tage dit svar for givet, men jeg tjekkede det på nettet.
- Gjorde du? Hvad stod der? - Bliver du stakåndet på trapperne?
- Jeg gør bare det meste af arbejdet. - Sådan har jeg altid gjort det.
Mine damer og herrer.
Vi holder en pause-
- fra vores båndede musikalske rejse tilbage til 1964.
Vi er så heldige her i dag at have-
- en af de mest berømte amerikanske musikere fra den tid.
Han er rejst helt til Sandcliff kun for denne fernisering.
Og han er alkoholiker.
- Velkommen i klubben! - Undskyld.
- Det er en stor ære... - Tucker spiller ikke i aften.
- Jukeboksen er død. - Tucker kom ikke for at spille.
Det er en kæmpe ære at præsentere den flerdobbelte Grammyvinder...
optaget i rock'n'rollens Hall of Fame...
Tucker Crew!
Han hedder Crowe.
Det er jeg ked af. Du behøver ikke gøre det. Undskyld.
Er det tændt?
Jeg har hverken vundet Grammyer eller er i Hall of Fame, men skidt.
Jeg var på Waterloo Station forleden med en af mine venner.
Det mindede mig om en sang, jeg elsker.
Jeg har ikke selv skrevet den, men det ville jeg ønske, jeg havde.
Gud, hvor er jeg nervøs.
Far?
- Far? - Det er din sengetid, makker.
Jeg kastede op på sofaen.
Øjeblik.
- Åh nej, lille skat. - Hvad er der? Okay, okay.
Kom. Det må du undskylde. Hvad skete der?
Klarer I jer?
- Værsgo. - Tak.
En klog kop te, som min far sagde.
Fedt.
- Hvorfor er den klog? - Fordi den kan kurere alt.
Har du hovedpine, går den til hovedet. Har du mavepine, til maven.
- Og hvis man får et hjerteanfald? - Så går den lige til hjertet.
- Hvornår tager vi hjem? - Snart.
Kan vi ringe til mor?
- Vil du ikke give det en chance? - Sådan er det ikke. Jeg vil gerne.
- Nu bliver jeg knust. - Hvad er det, vi laver?
Jackson skal hjem til sin mor, og du skal være hos Jackson.
Det var en skøn drøm, men du skal rejse, og alt bliver som før.
Bare endnu mere røvsygt.
Det bedste afsnit er nok nummer 155. Goku, Vegeta.
Det er en rigtig god serie.
- Er det en tegneserie? - Ja.
- Mig og far ser altid den serie. - Jeg ser den ikke ret tit.
- Hvad er der sket? - Zak skred. Han gik i panik.
Lille skat. Kom her.
Det er jeg ked af.
- Det var han ikke længe om. - Jeg hader musikere.
Giv mig den lille fyr.
- Han er ret flot, ikke? - Jo. Se de nuttede, små hænder!
Hej, Lizzie.
- Tillykke. Han er så skøn. - Tak.
- Vil du lidt med ind? - Nej, jeg må videre. Men tak.
- Farvel, Annie. - Du glemte din rygsæk.
Og din skildpadde.
- Godt, nu skal I få fred. - Er du sikker?
Tak, fordi du kom. Morfar.
- Hende derovre. - Jeg kan ikke se hende.
- Hende med den søde frisure. - Jeg kan ikke...
- Hende der. - Nå ja.
- Hvorfor så jeg ikke hende? - Er hun ikke sød? Ikke glo.
Det var hende, der lagde an på mig. Og hun er helt igennem lesbisk.
- Gold star, hvis du forstår... - Det forstår jeg ikke.
- Hej, Duncan. - Hej. Sikke en dejlig overraskelse.
Annie, hør lige den sang, de spiller. Far elskede den sang.
Må jeg sætte mig her?
Jeg hører, du har fået job i Bristol. Glæder du dig?
- Jeg dropper det job. - Men det er et rigtigt universitet!
Jeg har besluttet mig for, at jeg gerne vil have børn.
Med dig.
- Jeg vil have masser af dem. - Du synes jo, børn er kedelige.
Jeg har aldrig mødt mine egne. De vil nok være meget mere interessante.
- Der var en grund til, vi slog op. - En dum grund. En fjollet grund.
Du bollede en anden, fordi hun kunne lide et album.
Det var dumt! Det er jo det, jeg siger.
Jeg proppede det fis ned i halsen på dig.
Det er jo vigtigt for dig.
- Det gør dig til den, du er. - Jeg kan være en anden.
Og det har intet at gøre med, at dit idol blev lidt lun på mig?
For fanden da! Nu sårer du mig.
Måske en smule. Jeg ved det ikke. Han fik mig til at åbne øjnene.
Men nu ser mine åbne øjne på dig. Jeg vil have, du er lykkelig.
Jeg er klar til, at vi to er voksne sammen.
- Er det ikke det, du vil? - Det vil jeg ikke længere.
Beklager, men det vil jeg ikke.
Kære Tucker. Jeg har fået dine mails.
Tillykke med det nye hus. Undskyld, jeg først svarer nu.
Jeg har bokset med nogle store beslutninger.
Jeg er flyttet til London og passer hus for en vens ven-
- og har fået job på et fedt, lille galleri.
Pludselig føles verden fuld af muligheder.
Jeg overvejer alvorligt at få et barn alene.
I sidste uge turde jeg endelig tage hen på klinikken og komme i gang.
Det er ikke sikkert, det lykkes. Men jeg klarer mig uanset hvad.
Tænk, at Lizzies dreng allerede er et år gammel!
Hun må glæde sig vildt til dit besøg.
Hvis du får tid til en kop kaffe, kunne det være hyggeligt at mødes.
Det ville jeg elske.
Hej. Jeg beklager mit lange fravær.
Jeg skulle lige bearbejde nyheden og danne mig en mening-
- med den retfærdighed, som situationen kræver.
Jeg taler naturligvis om, at Tucker sender et nyt album på gaden.
Tucker Crowe kommer ud af sit skjul
Tucker Crowe lever (og har det godt!) Tucker Crowes genopstandelse
Det hedder "So Where Was I?" og er hans første nye materiale i 25 år.
Hvad er min dom? Lad mig citere en anden anmelder:
"Sådan noget lort!"
En sang om glæden ved eftermiddagens læsestund.
En sang om hjemmedyrkede grønne bønner.
Der er en lille vise, der opremser glæderne ved at være stedfar.
Kort sagt er det en tragedie.
Der bliver brugt trommemaskine på et Tucker Crowe-album. Hvad fanden?
Så spørger man sig selv, det gjorde jeg, hvad der fik Tucker til-
- at indspille den blødsødne, blodfattige katastrofe.
Efter sigende har Tucker fundet kærligheden.
Men jeg siger jer: Det klæder ham ikke.
Oversættelse: Malene Hollnagel Scandinavian Text Service 2018